До початку війни я був у гостях у Криму. В даний час проживаю в селищі Вільхове. До цього мешкав як переселенець із села Муратова у Новоайдарі. Але там будинок згорів.
Про те, що все змінилося, я зрозумів ще восени у Криму. Все відбувалося на моїх очах. Мені хотілося б забути все, особливо пожежу, бо в мене все згоріло.
2020 року я хотів поїхати до Луганська. Приїхав, а будинок продано. У мене в Криму залишилися діти та онуки, а я не можу до них потрапити.
Зараз я мешкаю на квартирі у Надії Георгіївни. Вона прекрасна, хороша і чуйна людина. Ми з нею підтримуємо один одного як брат та сестра. Нам дуже важко. Має в Білгороді дітей, але вони не можуть сюди приїхати. Ми залишилися віч-на-віч із бідою.
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.