Любов Михайлівна згадує, як було страшно, коли над будинком вперше пролетіли снаряди. Вона так злякалася, що не могла зрушити з місця і кудись сховатися. В ці важкі часи її велику сім’ю добре рятувала гуманітарна допомога від благодійних організацій. Жінка мріє, щоб онуки швидше виросли та жили під мирним небом.
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.