На очах Юрія Миколайовича відбувалися всі військові дії і люди бачили, як летіли снаряди – було дуже страшно. «Бомблять, луплять, живемо на околиці, де все відбувається, розбиті наші будинки, воно як пішло і парки та будинки, і навіть дивилися як будинки горять і не знали куди бігти, в який бік», – розповідає чоловік. Через лінію розмежування, він не може поїхати до своїх родичів і навіть потрапити на похорон близьких людей. Люди мріють про спокійне життя без воєнних дій, щоб їм дали спокій і припинили стріляти.
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.