Яким був удар по маріупольському драмтеатру 16 березня? Багато хто тільки уявляє це по фото в інтернеті. А Василь Мороз цей удар побачив ізсередини.
Він був на другому поверсі. Трохи осторонь вибуху. 80-річний чоловік почав допомагати дружині та побачив, що у неї пробитий лоб. Разом із донькою вони спустили поранену вниз, у бомбосховище. І тоді вдарила друга бомба.
Сімʼя розділилася: донька Юлія спромоглася знайти швидку і на ній вивезла поранену маму в Мангуш. А Василь із травмованими ногами та спиною ще місяць провів у Маріуполі. Опинився в окупації. І, змучений ранами, хворобами, голодом, пішов пішки на Мангуш. З паличкою та візком.
Його дорога до Запоріжжя розтяглася в цілу епопею. Десь підвозили. Десь ділилися їжею, милом, ліками. І все ж літня людина досягла свого і через два тижні опинилась у Запоріжжі!
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.