Пише до Тебе Олексійко. Мені 4 роки. Скоро буде 5. Я живу у Волинській області, тут дуже гарна природа і багато озер. Приїжджай до мене в гості!
За цей рік я був чемний, але водночас був стривожений, бо саме переддень мого народження розпочалася війна... Ми з мамою і маленькою сестричкою тікали з нашого теплого дому до бабусі. Пригадую, що не розумів, що відбувається і чому мамин торт залишився у холодильнику і ми не взяли його з собою... Я тоді засмутився через це.
Але, Святий Миколаю, мені нічого не треба, я все маю, хоч і обожнюю все, що пов'язане з динозаврами. Сестричці 1 рік, але вже любить маленькі лялечки. Я люблю свою родину і хочу, щоб наша сім'я була завжди разом...
Можливо, Ти маєш силу зупинити цю війну? Ось цього я хочу найбільше! Я вірю в Тебе і знаю, що ти допоможеш усім, хто того потребує. Дякую за те, що Ти є!
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.