Війна розігнала дітей Катерини Андріївни по різних містах, і жінка залишилася сама з матір'ю. Будинок розбило двома снарядами. Після першої бомби, що вдарила по Луганському мосту, стало зрозуміло, що почалася війна.
Довелося тікати від снайпера та ховатися у підвалі під час обстрілів. А життя місцевих жителів перетворилося на пекло, кілька місяців без світла та газу, без пенсії. Харчувалися тим, що виросло на городі. Жінка мріє про мир, тишу та життя, як раніше.
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.