Я була вдома 24 лютого. Прокинулася вранці, збиралася на роботу. І почалося!
Важко було бігати без кінця в підвал, сидіти там годинами. Неможливо було роздягнутися, помитися, нормально поспати.
Вразила жорстокість окупантів до цивільного населення. Інколи важко було купити потрібні ліки, тож купляли замінники, замовляли з інших міст через знайомих, якось викручувалися.
Ми стали більше турбуватися один про одного, живемо разом, ніхто нікуди не виїхав. Працюю там же, де й раніше, змінювати місце роботи не планую.
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.