Гусейнова Христина, Слатинський ліцей, с. Слатине
Кожен день хтось десь воює, помирає. Для всіх навіть співчуття не вистачить. Найбільше болять людині війни на її території.
У 2014 році війна увійшла до нашої країни. Це був неочікуваний поворіт для цілої держави.
Усе почалося з Донецької та Луганської областей. Ворожі війська почали свій наступ на наші території. Першими це відчули люди, звичайні мирні люди, які спокійно проживали своє життя. Але в один момент усе змінилося. І тепер страждають звичайні люди, які ні в чому не винні. Скоро вся країна побачила, що коїться на цих територіях.
А це великі втрати для нашого народу. Сім років триває це протистояння, але я вірю, що скоро все скінчиться і над Україною буде синє мирне небо, як раніше. Люди, які кожен день бояться вийти на вулицю, зможуть вільно гуляти і не боятися, що розпочнуться обстріли, або поблизу щось вибухне.
На мирних територіях люди мають мале уявлення про війну, вони не розуміють усієї серйозності ситуації, яка зараз у країні. э
Кожен день бойові дії забирають чиєсь життя . Кожен день по телевізору ми бачимо весь хаос, який приносить нам війна.
Я хочу вірити, що скоро це лихо піде із нашої країни. Прийде мир, якого так усі чекають! Люди заживуть спокійним життям.
Зараз ми переживаємо сутужні роки. І не може бути, що ніколи нічого не зміниться. Зміниться обов'язково! Я хочу жити в мирній Україні!
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.