Абдулаєва Анастасія, учениця 10 класу ліцею №1 ЦДЮТ МАН секція "Літературна творчість"
Вчитель, що надихнув на написання есе - Василенко Оксана Миколаївна
Коли чую як звучить:« Ще не вмерла України..» – серце завмирає від гордості за свій мужній, нескорений народ… Так, я пишаюся тим, що маю таку батьківщину! Що народилася саме на цій мальовничій землі! І як пише Ліна Костенко:
Буває часто сліпну від краси. Спинюсь, не тямлю, що воно за диво, - оці степи,це небо,ці ліси, усе так гарно чисто, незрадливо, усе як є – дорога, явори, усе моє, все зветься – Україна.
Скільки ж дивовижних місць, які мені потрібно буде відвідати: дендропарк «Софієвка», парк Київська Русь, заповідник Асканія-Нова, Шацькі озера і Карпати – та ще скільки всього, що й життя, мабуть, не вистачить на всю цю красу! Тому що, перш ніж подорожувати світом, варто спочатку вивчити і побачити свою рідну країну. Інакше – який же ти патріот? Це ж усе тут моя суперсила!
Мені зараз шістнадцять, я виросла у вільній країні, у дружній родині. Я мала надію на те, що буду через два роки вчитися у Харкові в політехнічному універі. Але, як каже моя бабуся: « Хочеш розсмішити Бога – розкажи про свої плани». Я якось не придавала значення цим словам, цій народній мудрості, але виявилось, що будувати плани на декілька років наперед, не таке вже й корисне заняття.
Правду кажуть, що наш мудрий народ зібрав усі знання, увесь досвід, і в прислів’ях та приказках передав наступним поколінням, щоб уберегти нас від помилок. Де ще у світі є стільки прислів’їв, казок, легенд, пісень? Де ще є такі майстрині, що вишивають сорочки відомі у всьому світі?
Ми, українці, віримо, що сорочки вишиті власноруч, наділені величезною силою, тому що в них закодовано свої «щастя і доля, життя і воля». Свою вишиту сорочку дуже люблю. Одягаю її на шкільні свята до спідниці або до широких класичних штанів і почуваю себе захищеною. Я помітила, що окрім прямих сорочок, зараз усе більше з’являються більш сучасні фасони. Блузки, сарафани, футболки з рослинним та геометричним орнаментом, вигляд у них дуже стильний.
Бути українцем – мати незламність духу, бути вільним у всьому! Клята війна… Усе наше ми обов’язково повернемо… Біженці і переселенці повернуться до дому і відбудують Україну. Відродяться від вибухів ліси і пшеничні поля, загояться рани на моїй батьківщині.
Адже земля, де так заливисто співають навесні солов’ї, де хрущі над вишнями гудуть – ніколи не буде скорена.
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.