Мене звати Валерія, мені 10 років. Коли почалася війна, мені було трохи більше одного року. Ми з батьками жили у місті Дебальцево, але потім прийшлось переїжджати. У мене є мама, тато та кішка Мішель. До війни я любила дуже плавати, але зараз з цим проблеми, дуже страшно. Зараз навчають у 5 класі, онлайн.
Мені дуже страшно. Ми з мамою рік були у Німеччині, але не змогли там бути без тата, й повернулися додому. Батьки роблять все, щоб я не боялася, але це дуже складно.
Я мрію про те, щоб скоріше закінчилася війна, щоб можна було ходити у школу, бачитися з друзями і не боятися того, що може щось прилетіли. У святого Миколая я хочу попросити, щоб у мене зʼявилась сестричка або братик. Ще я дуже хочу соні плейстейшен.
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.