Студент-медик пішки виходив з Маріуполя, потім попутками добрався до Дніпра. Працювати за спеціальністю не може, бо диплом коледжу залишився в Маріуполі
Сам я з Харківської області. В 2019 році закінчив медичний коледж і мене запросили навчатися в Маріуполь - там і проживав перед початком великого вторгнення.
Я був у Маріуполі 24 числа, а батьки - в прикордонному місті в Харківській області. Мати зателефонувала і сказала, що російські війська пройшли кордон. А Маріуполь обстрілювали крилатими ракетами. Я був на правому березі в гуртожитку.
Більше всього мене шокувало, що не можна було спасти людей.
Звісно, все пропало в Маріуполі. Там був у нас гуртожиток. Ми туди все зносили: продукти, воду. Волонтери спочатку давали нам гроші, щоб ми закупились. Потім почали до нас приїжджати люди з лівого берега - у них також щось було. Воду нам привозив водоканал, але не завжди у них виходило.
Я виходив пішки з Маріуполя, а далі люди довезли до Бердянська. Потім був зелений коридор до Запоріжжя.
Я виїхав до Дніпра. Харківська область була в окупації - додому не міг поїхати, тому вирішив їхати сюди. Роботи не маю. Диплом медичного коледжу залишився в Маріуполі, а відновити його неможливо.
Я не знаю, коли може скінчитися війна, але точно вірю в нашу перемогу. Я думаю що вона станеться, коли Європа і Америка нам допоможе. І все закінчиться нашою перемогою.
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.