Валентина Щербатих загинула 24 березня 2022 року у власному будинку в Маріуполі. Того дня близько 18:00 розпочався артилерійський обстріл. Один зі снарядів влучив у будинок і він спалахнув.
Валентині було 78 років. Вона народилася 15 серпня 1943-го у німецькому концтаборі, куди її маму Ганну відправили із Полтави. Валентина була найстаршою в сім'ї, де виховували трьох дітей. У Маріуполі до пенсії працювала на металургійному комбінаті «Азовсталь». Була ветеранкою праці. Любила поратися на городі. Відвідувала заходи для ветеранів та їхні збори.
Під час повномасштабного російського вторгнення в Україну жила у Лівобережному районі Маріуполя. Цей район потрапив під вогонь одним із перших. Проте виїхати до більш безпечного місця Валентина Степанівна не змогла.
«24 березня о 18:00 російські війська почали артилерійський обстріл. Один зі снарядів влучив у будинок. Зі слів сусідів, одразу розпочалася пожежа. І більше бабусю ніхто не бачив... Вона згоріла живцем... Бабуся завжди була маленька, худенька, сонячна. Приходила на допомогу, якщо було потрібно. Дуже переживала за близьких, дуже любила двоюрідного правнука», – сказала Крістіна, двоюрідна онука загиблої.
У Валентини Щербатих залишилися племінниці та їхні діти з онуком. Будинок, де вона загинула, окупаційна влада почала зносити разом із вбитими там людьми.
Історія з instagram каналу Victims of russia.
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.