У перший день війни я був вдома. Я живу в Охтирці. До мого підвалу прийшло багато людей та ховались у мене. Потім вони евакуювались, а я залишався вдома. Найбільше мене шокували бомбардування і літаків. Вибухи були дуже сильні. Я не міг спокійно спати.
Хліб у село привозили волонтери, молоко безкоштовно роздавали фермери.
Потім люди почали повертатись у місто. Зараз я сподіваюсь, що далі все буде краще і Україна переможе.
При цитуванні історії посилання на першоджерело - Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова - є обов‘язковим у вигляді:
Музей "Голоси Мирних" Фонду Ріната Ахметова https://civilvoicesmuseum.org/
Ми використовуємо файли cookies, щоб ви отримали найкращий досвід користування сайтом. Продовжуючи роботу із нашим сайтом, ви підтверджуєте використання сайтом cookies вашого браузера.